Иван Вазов
Заник слънце

chitanka.info

Пускай умру, но я умру — любя.

Пушкин

Заник слънце. Но се любя още

светли блянове и майски нощи,

красотата, чарът и чудесни,

любовта с възторзите й небесни

(в тия гърди — пак трептежи пресни):

аз се любя още.

Заник слънце. Но се любя жежко

тоя свят — на плач и смях долина,

пълна с храсти и цветя градина —

на битьето нектара, пелина

(близко ми е всичко человешко):

аз се любя жежко.

Заник злънце……но се любя нежно

усмихът приветен на зората —

сънищата млади на душата,

на живота — туй море безбрежно —

бурите и песента крилата —

аз се любя нежно.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.